Rymden, den sista utposten.
Det här är rymdskeppet Enterprise resor.
Dess femårsuppdrag: att utforska nya märkliga världar,
att söka efter nytt liv och nya civilisationer...
...att djärvt färdas dit ingen har färdats förut.
TIDSFÄLLAN
Kaptenens loggbok, stjärndatum 52,2.
Vi har precis kommit in i Delta-triangeln,
en vidsträckt, obebodd sektor i vår galax
i vilken ett stort antal mystiska försvinnanden av rymdskepp
har registrerats sen urminnes tider.
Enterprise har fått i uppdrag att undersöka området
och, om möjligt, avgöra skälet till försvinnandena.
Situationen, mr Spock?
Våra sensorer är i ett kaostillstånd, kapten.
De blev opålitliga när vi kom in i Triangeln.
Förstoring 10 på främre scanners, mr Sulu.
Förstoring 10, sir.
En klingonsk slagkryssare. Skyddssköldar upp, mr Sulu.
Sköldar uppe, sir.
Kapten Uhura, öppna anropsfrekvensen.
-Gör faskanonerna klara. -De är låsta på målet, sir.
-Eld. -Ger eld.
Mr Spock, såg du vad jag tror att jag såg?
-Ja, kapten. -Förklaring?
Jag har ingen för tillfället.
Men klingon-skeppet förstördes inte av vår fasereld.
Dess sköldar skyddade mot skotten.
Men det försvann heller inte på samma sätt som det hade gjort
om det använt sin kamoflueringsanordning.
Några sensoranalyser på vågeffekten precis innan skeppet försvann?
Sensorerna fungerar fortfarande inte normalt, sir.
Men jag satsar på teorin att det har nåt att göra
med de många försvunna skeppen i området.
Ett naturfenomen. Men vad?
Besättningen går till gul beredskap. Visuell scanning, 360 grader, mr Sulu.
Scannar i 360 grader, sir.
Vi är fångade.
Klarar inte det första skeppet att spränga oss i bitar
har de två backup-skepp som kan göra jobbet.
Taktiskt välplanerat.
När Federationen undersöker
blir vi listade som ännu ett i raden av mystiskt försvunna rymdskepp.
Kapten, vi får en klass 2-signal från det främsta klingon-skeppet.
Ett ögonblick, kapten.
Mr Sulu, på mitt kommando vill jag att du vänder Enterprise
och kör rakt mot de koordinater där klingon-skeppet försvann.
-Warpfart 8. -Ja, sir.
Visa signalen på huvudskärmen, kapten,
och sänd hela förloppet tillbaka till Stjärnflottekommandot.
Det tar tre veckor att nå närmsta stjärnbas, sir.
Vi spelar ändå in det.
Ja, sir. Signal inkommer.
Ni har identifierats som rymdskeppet Enterprise.
Kapten James T. Kirk var den som hade befälet senast.
Din information stämmer. Det här är kapten Kirk.
Jag är kommendörkapten Kuri, i det klingonska imperiets flotta.
Vi har bevittnat förstörelsen av vårt systerskepp, Klothos,
och håller er ansvariga.
Ge er direkt, annars förstör vi er.
Vi förstörde inte Klothos
och det vet du, kommendörkapten.
Du vill väl inte att jag ska tro att hon bara försvann?
Du får tro vad du vill.
Vi blev beskjutna först och besvarade elden.
Klothos sköldar stod emot vår fasereld och sen försvann skeppet.
Jag vet inte varför. Men vi är i Delta-triangeln.
Jag accepterar inte det här.
Vad du accepterar betyder faktiskt inte mycket för mig.
Klart slut. Nu, mr Sulu.
Vilka idioter! De tror att de kan komma undan.
Accelerera till max och förbered eldgivning.
Ska vi inte försvara oss?
Dina skyddssköldar gör det åt oss, mr Scott.
-Men att bara vända och fly. -Vi slåss om vi måste.
Sulu, är vi på väg mot exakt rätt koordinater
där Klothos försvann?
Rakt på, sir. Vi är där om tio sekunder.
Kapten, våra skyddssköldar fungerar inte.
Instrumenten har fått fnatt.
Jag kan inte fokusera på nåt. Allt är...
Subrymd-radiokanalerna är döda, sir.
Vad tog de vägen?
Kapten, jag har tappat all koordination.
Snurrig.
Vi verkar lida av nån sorts yrsel.
Sulu, är vi fortfarande på väg mot samma plats?
Jag ser inte, sir.
Synen fokuserar inte.
Kapten, på stora skärmen.
Det är som ett enormt Sargassohav.
En kyrkogård av skepp från alla möjliga civilisationer.
-Var är vi, sir? -I ett annat rum och tid, tror jag.
Tittar vi noga ser vi nog att många av de skeppen
är de som försvunnit i Delta-triangeln.
-Ett alternativt universum? -Nåt motsvarande det.
Enligt akterna försvann alla skepp här spårlöst.
Merparten tappade kommunikationen och var vilse precis innan de försvann.
Jag förmodar att de åkte in i ett fönster till en annan tid.
-Kommentarer, Spock? -Din logik är toppen, kapten.
Det finns en slumpmässig faktor till att skeppen försvann.
Kanske vidrörandet av de två tidsrymderna är oregelbundet.
Hur som helst
var fönstret öppet länge nog för oss att följa efter Klothos in.
Ja, och var är den lurige jäkeln?
Jag har skannat, men det är så många skepp här
att det är svårt att hitta nåt spår.
-Fortsätt med det. -Ja, sir.
Det finns skepp här jag bara har sett grova skisser av...
Bilder på museum.
Sensorskanningar ger en rå uppskattning
om åldern på metallen i skroven.
Vissa av dem har varit här i århundraden.
Kapten, där är den gamle Bonaventure.
Hon var det första skeppet med warpdriftsmotor.
Hon försvann utan ett spår på sin tredje resa.
Besättningens släktingar kanske ännu är vid liv, kapten.
-Deras släktingar? -Ja.
Jag får in liv-och energivärden från klustret av skepp framför oss.
Skannrarna indikerar att Enterprises sköldar är helt nere, sir.
Bra. Alla intar sina stridsställningar.
Förbered eldgivning mot Enterprise direkt.
-Kapten, Klothos, rakt föröver. -Röd beredskap.
-Faservapen, lås på målet. -Ja, sir. De är låsta.
Eld.
Sir, våra vapen är frysta.
-Eld. -Ger eld.
-Rapportera. -Inget svar.
Inga indikationer på skada. Alla instrument registrerar normalt.
Kaptenens loggbok, tillägg.
Försteofficer Spock spelar in.
Vi verkar vara i ett alternativt universum.
Position, obestämd.
Kapten Kirk har transporterats från skeppet av en okänd kraft.
Var han är just nu är även det obestämt.
Det behövs inte här, kommendörkapten Kor.
Välkommen till Elysia.
Devna, lagtydare.
Mina herrar, ni står nu inför det styrande rådet.
Elysia består av representanter av 123 raser.
Vår existens dateras tillbaka över 1 000 år i tiden.
Under den här tiden
har de här olika raserna, som många var fiender på utsidan,
lärt sig att leva tillsammans eftersom de måste det.
Som ett resultat av det är alla våldshandlingar förbjudna
och behandlas snabbt och hårt.
-Några frågor? -Är vi i ett alternativt universum?
Det kan bättre beskrivas som en ficka i tidens klädesplagg.
Hur kunde ni frysa mina vapensystem?
Bland oss finns många individer med telepatisk förmåga
med freden som vårt enda mål.
Ni tänkte bryta den freden.
-Förkunna lagen. -Under vår lag
är ni som skeppskaptener ansvariga för era besättningars uppförande.
Skulle en besättningsmedlem, med eller utan er vetskap
ta till någon som helst form av våld
får ni lida det ultimata straffet.
Total orörlighet för ert skepp i ett århundrade.
Ett århundrade? Vi skulle alla vara döda vid dess slut.
Nej, kommendörkapten Kor.
Det här lilla universumet är en finurlig fälla.
Tiden går här, men väldigt sakta.
Ett århundrade betyder inget för oss.
Vårt råd verkar vara ungt, men vi är alla århundraden gamla.
Era liv här måste vara perfekta, om ni inte har velat lämna stället.
Alla av oss har nån gång velat lämna stället, kapten Kirk.
Men vi har gjort den bästa möjliga världen här,
för vi har insett att det inte går att komma ut.
Vi ska komma ut.
Då är det bäst att vi gör det fort.
Hittar vi ett svar, tar det ändå tid.
-Det är precis vad vi inte har. -Vad är fel, Scotty?
Det är våra dilitium-kristaller. De tappar kraft snabbt.
-Men hur då? -Jag vet inte, sir.
Kanske på grund av tidswarpen vi åkte igenom.
Men vi har bara max fyra dagar innan kraften försvinner.
Har du några mirakel i din dator, Spock?
Omöjligt att förutspå, kapten.
Jag vill inte ha en förutspåelse.
Du börjar jobba nu, dygnet runt,
tills du kommer på en formel som tar oss härifrån.
Uträkningarna är värdelösa.
Ut härifrån och kom inte tillbaka förrän du har en plan som fungerar.
Ja, sir.
Vad ser du bortom dina ögon, Magen?
Två nya skepp.
I båda försöker varelser att lösa gåtan.
Gåtan att rymma från tidsfällan.
-Rymma. -Ta det lugnt, Magen.
Återvänd till oss nu.
Det är omöjligt.
De måste försöka, Xerius.
De måste alla försöka innan de accepterar.
Är det här det bästa du kunde göra?
Ja, sir.
Har du tänkt på alla möjligheter? Alla faktorer?
Flera gånger, kapten.
Jag vill inte ge upp hoppet, men faktorerna förblir oförändrade.
Han ger inte upp.
-Om de kan göra det, varför kan inte vi? -Jag tror inte att de kan, sir.
Sannolikheten är hög.
Deras S-2-grafenhet, som i stort sett är som vår warpmotor,
började avge uttömda energivärden.
Kor beslöt att försöka bluffa sig igenom.
Äventyrade han sin besättning och skeppet i onödan?
All kraft har flyttats till motorerna, sir.
Vi börjar få fart.
Du hade rätt. Men jag önskade nästan att de klarade det.
Deras försök ger mig en idé
om hur vi kanske kan bryta igenom tidsbarriären.
Mr Spock har utvecklat en formel som kanske precis kan ta oss härifrån.
Det innebär att vi måste samarbeta med Klothos.
Det stämmer.
Menar du att vi ska samarbeta med de där...
Vill vi komma härifrån är det vårt enda val.
Det är ett svårt navigationsproblem, att försöka guida två så olika skepp.
Då vi bara har två dagar kvar
innan vårt förråd av dilitium-kristaller är slut
-tycker jag att vi ger det ett försök. -Instämmer.
Bra. Jag kontaktar Kor direkt.
-Vad är det? -De nya.
Nu planerar de att kombinera de båda skeppen och försöka igen.
Kan du inte hindra dem, Xerius?
Det är inte emot våra lagar att försöka fly.
Men de kanske dödar sig själva i de här galna försöken.
Så länge de inte bryter mot våra lagar får vi inte hindra dem.
-Även om de dör? -Det är deras val.
Då är det klart.
Våra vetenskapsteam börjar jobba direkt
och kopplar ihop warp-och navigeringssystemen
så att vi fungerar som ett enda skepp.
Personalutbyte och datorhopkoppling påbörjas så snart vi strålats tillbaka.
-Överens. -Mr Spock?
Jag måste erkänna att jag är imponerad av er känsla för samarbete.
-Mr Spock -Ursäkta mig.
Jag blev överväldigad av ögonblicket. Hej då.
Adjö, mr Spock. Kapten Kirk.
Historierna om att han är halvmänniska måste vara sanna.
Kanske tidshålet påverkade honom.
Jag undrar om vi inte alla har påverkats.
Förklara dig.
Din vilja att arbeta med din gamle fiende, Kirk.
Det är inte likt dig. Vad har du egentligen i kikaren?
Du känner mig, Kaz.
Nåja. Vad säger du om Enterprise plötsligt kopplas loss
efter att vårt dubbelskepp hade kommit igenom tidshålet?
Då säger jag att min kommendörkapten har manövrerat fantastiskt.
Och det kan arrangeras, praktiskt talat?
Det innebär en högre riskfaktor, med tanke på tiden vi har
och Kirks högt misstänksamma natur.
-Men jag tror att det kan ordnas. -Jättebra, Kaz.
Jag överlåter åt dig att ta hand om förstörelsen av Enterprise.
Kaptenens loggbok, stjärndatum 5267, 6.
Vi är i de sista förberedande stegen för att rymma från Elysia.
Vi måste fly imorgon
annars tar dilitium-kristallerna slut
och vi blir fast här för alltid.
-Ursäkta, sir. -Vad är det, Gabler?
Bell och jag skulle vakta dilitium-valvet.
Vi kom lite för sent och såg dem snoka omkring.
-Vi hade gått vilse. -Visst!
Det är tydligt utmärkt som förbjudet område.
Ni visste om det.
Jag är säker på att det har skett ett misstag.
Var ska du arbeta?
Maskinrummet, på däck fem.
Tillåt mig att eskortera den unge mannen till hans arbetsplats.
Låt gå, mr Spock.
Återvänd till din postering och stanna kvar där.
Ja, sir.
Jag är orolig för Spock. Han beter sig inte som vanligt.
-Han är under stor press, Bones. -Jag vet det.
Men jag har aldrig nånsin sett Spock bete sig som en polare
och sannerligen aldrig mot klingoner.
-Det är sant. -Och om han bryter samman
har vi stora problem.
Bara hans uträkningar kan få oss härifrån.
Jag pratar med honom. Det är allt jag kan göra.
Allt verkar vara i sin ordning.
Men du är den enda som kan vara riktigt säker.
-Inte sant, Spock? -Jo, kapten.
Varför frågar du?
Ditt uppförande på sistone. Är nåt fel?
Jag tror det. Men inte inom mig.
Jag kände nåt konstigt med klingonerna
när vi var ombord på Klothos.
De var för medgörliga, för villiga att samarbeta.
Varför är det ovanligt?
De vill komma härifrån precis som vi.
Hade jag inte rört vid dem hade jag hållit med dig, kapten.
Men trots att kontakten var nödvändigt begränsad
och de var misstänksamma
fick jag indikationer på att de planerar att sabotera Enterprise.
-Sabotera. Hur? När? -Det kan jag inte säga.
Klingonen som hittades vid dilitium-valvet visste inget specifikt.
Men det är nåt sabotage på gång.
De behöver oss för att komma igenom tidsbarriären.
Säkerhet, det här är kapten Kirk.
Jag vill att alla säkerhetsteam jobbar dygnet runt.
Kolla varje klingon som sätter sin fot på skeppet.
Ingen av dem ska kunna göra nåt obemärkt.
Har du anordningen, Kaz?
Enligt mina beräkningar
utlöses kapseln precis när vårt tvillingskepp når warpfart åtta.
Uppskattningsvis tre minuter efter att tidsbarriären spräckts
och vi har lösgjort oss, kommer Enterprise att lösas upp.
Utmärkt!
Kali, du vet vad du ska göra.
Ikväll underhåller de oss,
men gåvan de får i gengäld blir deras förödelse.
-Vad vackert -Tack, kapten.
Har du sett Orion-kvinnors dans förut?
-Många gånger. -Jag önskar...
-Ja? -Jag önskar att jag kunde återvända
genom tidsbarriären och se Orion igen.
Du kan följa med. Vi kan ta med passagerare.
Nej. Vi har alla sett hur meningslöst det är att försöka fly.
En gång drömde vi alla om att bli fria.
Sen insåg vi att det inte kunde göras
-och vi accepterade vårt liv här. -Vi tror att det kommer att gå.
Då ska jag inte lägga mig i er dröm.
Bort från henne, människa. Det här är min kvinna.
Vänta ett tag. Allt jag bad om var en dans.
Hon behövde inte acceptera.
-Bones. -Sluta!
Skeppskaptenerna och de här två
följer med till rådskammaren nu för en rättegång.
Du vet att all form av våld är förbjudet här.
Din man började slagsmålet och försökte döda.
Jag föreslår att vi fryser Klothos och dess besättning i ett stjärnårhundrade.
-Får jag tala? -Var så god.
Kapten Kor och jag förberedde att ta oss härifrån imorgon.
Försätts Klothos i dvala
bestraffar ni inte bara dem, utan även oss.
Vi kan inte komma härifrån som ett ensamt skepp.
Jag yrkar på att ni låter dubbelskeppet åka imorgon som planerat.
Är det så viktigt för er att komma tillbaka
till er egen tidsålder?
-Ja. -Ni kommer att misslyckas.
Vi måste försöka, Xerius.
Elysia är på många sätt ett perfekt samhälle.
Men trots allt det fina är det inte vårt hem.
Och vårt hem, med alla dess fel, är där vi föredrar att vara.
Skulle ni ta de här vildarna med er?
-Vi behöver dem. -Då så.
Du får ta hand om kapten Kor.
Lycka till, kapten Kirk.
Du kommer att behöva det.
-Redo att accelerera till warpfart sex. -Klar, sir.
Tre, två, ett. Accelerera.
Nej!
Klingonerna har gömt en sprängladdning
ombord på Enterprise.
Hon kommer att förstöras.
Enterprise, det här är Xerius!
Kom in, Enterprise.
Warpfart sju, kapten.
Xerius anropar oss. Han säger att det är brådskande.
-Sätt på högtalarna. -Kapten Kirk!
Klingonerna har placerat en sprängladdning i ert datorrum.
Magen säger att den finns på warp-kontrollpanelen.
Den utlöses när ni når warpfart åtta.
Spock. Scotty.
-Vi närmar oss warpfart åtta. -Barriären.
Där är den, sir.
UTSKJUTNING
Kapten Kirk, jag får in en radiosändning
som kapten Kor skickat till sin hembas.
Han tog åt sig hela äran för vår flykt från Elysia.
Vilken usling.
-Det spelar ingen roll, Bones. -Gör det inte?
Friheten är vad som spelar roll.